Alussa ei ollut mitään...
Houkutus johti lankeemukseen...
Eedenistä karkotetut Aadam ja Eeva saivat kolme lasta:
KAININ, ABELIN ja SETIN.
Kain tappoi Abelin ja pakeni itään,
missä häntä suojeli joukko langenneita enkeleitä:
Vartijat.
Vartijat auttoivat Kainin jälkeläisiä
rakentamaan teollisuusyhteiskunnan.
Kainin kaupungit levittivät pahuutta ja tuhosivat maailmaa.
Vain Setin jälkeläiset
puolustivat ja suojelivat luomistyön rippeitä.
Setin sukulinjan nuorimmaisesta tulee tänään mies.
Aadamilta Setille, Setiltä Enosille,
Enosilta Kenanille, Kenanilta Mahalalelille,
sitten isälleni, Metuselahille, ja sitten minulle.
Tänään se esikoisoikeus siirtyy sinulle,
Nooalle.
Pojalleni.
Luoja loi Aadamin omaksi kuvakseen
ja antoi maailman hänen hoiviinsa.
Se on nyt sinun työsi. Sinun vastuullasi.
Kulje aina Jumalan rinnalla oikeudenmukaisuuden tietä.
Täten sanon sinulle...
Setin alttari.
Ihmisiä.
Piiloudu.
Kaivamme tästä.
Maaperässä on paljon tzoharia.
Tämä on Luojan maata. Mitä sinä teet?
Luojan?
Kaivokseni ovat tyhjät.
Kaupunkini näivettyy ja tarvitsee ravintoa.
Ja mitä hän on tehnyt?
Hän kirosi meidät raatamaan otsa hiessä elääksemme!
Teen takuulla kaiken voitavani sen eteen.
Otan takuulla kaiken, minkä haluan.
Tämä jäänne kuuluu nyt Kainin jälkeläisille.
Setin sukulinja päättyy tähän.
Maa on meidän. Kaivakaa!
Haam.
Mitä sinä teet?
Se on kaunis.
Näetkö nuo muut kukat?
Miten ne ovat kiinni maassa?
Niin niiden kuuluukin olla.
Niillä on tarkoitus.
Ne itävät.
Ja ne kukkivat.
Tuuli kuljettaa niiden siemeniä, ja kukkia tulee lisää.
Poimimme vain sen, mitä tarvitsemme.
Ymmärrätkö?
Seem.
Haam.
Lähdetään.
Ihmisiä. Piiloutukaa.
Menkää.
Löysit saaliimme.
Kuinka onnekasta.
Vaikkei ehkä sinulle.
Tiedätkö, milloin viimeksi söimme lihaa?
Tai edes näimme eläimen?
Rauhallisesti.
Mitä haluat?
Oikeutta.
Miksi he tappoivat sen?
He syövät niitä.
Miksi?
He uskovat saavansa siitä voimia.
Onko se totta?
He unohtavat, että voima tulee Luojalta.
Äiti!
Näetkö veljesi?
Haam näki metsästäjiä tänään.
He lähestyvät.
Miten hän reagoi?
Oli liiankin kiinnostunut.
Joskushan se oli nähtävä.
Näin muutakin.
Kukan,
joka puhkesi tyhjästä.
Lepää.
Ehkä Luoja järjestää vihdoin kaiken.
Metuselah.
Puhuiko hän sinulle?
Luullakseni.
Auttaako hän meitä?
Hän aikoo tuhota maailman.
Se on pitkä ja vaarallinen matka pojille.
Mistä tiedät, että isoisäsi on vielä elossa?
En tiedäkään.
Näin hänen vuorensa.
Meidän täytyy selvittää, tietääkö hän tehtävämme.
Seem, voitko auttaa tämän kanssa?
Voisimme ottaa pojat ja etsiä piilopaikan.
Ei mitään piileskelyä.
Meidän olisi pitänyt jo lähteä.
Haam, anna minun opettaa.
Työnnä se tähän.
Kun palaamme tänne,
tiedämme, että täällä on jotain tarpeellista.
Edessäpäin on kaupunkeja.
Emme mene liian lähelle.
Onko tuo tzohar-kaivos?
Oli joskus. Ennen kuin se louhittiin loppuun.
Pitäisikö se kiertää?
Ei.
Ovatko he kaikki kuolleita?
Siltä näyttää.
He varmaan etsivät täältä jotain.
Ja joku ryöstikin heidät.
Isä!
Pysykää lähellä.
Isä!
Täällä!
Saanko katsoa?
Näytähän.
Kerro nimesi.
Onko sinulla nimeä?
Ila.
Nimeni on Ila.
Ila.
Sinä paranet, Ila.
Tässä on Seem.
Hän pitää kädestäsi kiinni eikä päästä irti.
Tänne ylös! Kiirehtikää!
Meidän on mentävä. Heti.
Kukkulan laelle. Juoskaa.
Ei tuonne voi mennä.
Ei ole vaihtoehtoa. Nopeasti!
Odottakaa!
Jättiläiset!
Ne tappavat teidät!
Seem!
Suojele ennen kaikkea äitiäsi.
Olet rakas.
Juokse!
Nooa!
Nooa. Oletko kunnossa?
Tulimme tapaamaan Metuselahia. Isoisääni.
Oletko sen vanhuksen poika?
Olisit tappanut ne.
Mutta, Samyaza...
Tuo on ihminen, Og.
Oletko unohtanut, kuinka ne pettivät Luojan?
Hän lähetti meidät!
Se valehtelee!
Jätä ne tänne mätänemään.
Mitä nuo ovat?
Vartijoita.
Isä?
Nuku nyt.
Laula minulle.
Haluan, että isäni laulaa minulle.
Minäkin menetin isäni hyvin nuorena.
Hän lauloi minulle erästä laulua,
kun en saanut unta.
Haluaisitko kuulla sen?
Ylhäällä loistaa kuu
Puut yhteen kietoutuu
Isäsi odottaa sinua
Kietoakseen sinut siipiensä suojaan
Kuiskiakseen sinut uneen
Isäsi on
Parantava tuuli
Joka kuiskii sinut uneen
Ja untas valvoo kuiskien
Haava on ruma.
Hän ei saa koskaan lapsia.
Jos kuume ei vie häntä, hän selviää.
Seuratkaa minua.
Anteeksi, että pelästytin teidät.
Vartijat ovat oppineet pelkäämään ihmisiä.
Miksi sitten autat meitä?
Luoja loi meidät toisena päivänä.
Samana päivänä kuin taivaan.
Me vartioimme Aadamia ja Eevaa.
Näimme heidän heikkoutensa ja heidän rakkautensa.
Sitten näimme heidän lankeemuksensa. Ja säälimme heitä.
Emme olleet kiveä silloin, vaan valoa.
Meidän ei kuulunut puuttua asioihin.
Mutta päätimme yrittää auttaa ihmisiä.
Ja kun emme totelleet Luojaa,
hän rankaisi meitä.
Teidän maailmanne kuorrutti meidät.
Kivi ja kura kahlitsi hohtavan hehkumme.
Kuitenkin opetimme ihmiskunnalle kaiken, minkä tiesimme luomisesta.
Meidän avullamme
he nousivat tomusta ja heistä tuli suuria ja mahtavia.
Mutta he muuttivat lahjamme väkivallaksi.
Vain yksi ihminen suojeli meitä. Isoisäsi, Metuselah.
Meitä jahdattiin. Suurin osa surmattiin.
Selviytyneet jäivät kivisen kuorensa vangeiksi
hylättyinä tähän karuun maahan.
Rukoilimme Luojaa viemään meidät kotiin.
Mutta hän pysyi vaiti.
Ja nyt sinä väität kuulleesi hänen kutsunsa.
Samyaza ei voi hyväksyä sitä.
Ihminenkö? Juuri ihmisethän turmelivat maailman.
Mutta kun katson sinuun,
näen häivähdyksen Aadamista jälleen.
Miehestä, jonka tunsin.
Miehestä, jota tulin auttamaan.
Miksen voi tulla mukaan?
Koska sinun pitää huolehtia äidistä.
Ymmärrätkö?
Ja sinä huolehdit isästäsi.
Vartoi heitä.
He ovat hyvissä käsissä.
Isoisä?
Nooa.
Hän on isoisoisäsi.
Osoita hänelle kunnioitusta.
Kerro hänelle nimesi.
Olen Seem.
Esikoiseni.
Tule lähemmäksi.
Annas kun katson. Olet onnenpoika.
Taidat muistuttaa äitiäsi
etkä isääsi.
Kerrohan itsestäsi.
Mistä pidät eniten maailmassa?
Marjoista.
Mitä?
Marjoista.
Marjoista, niin.
Mikä vetää vertoja tuoreille, kypsille marjoille? Ei mikään.
Tuskin enää muistan niiden makua, siitä on niin kauan.
Toitko niitä?
Etkö?
Minun tekee niitä mieli.
No, ehkä jonain päivänä.
Olet varmaankin väsynyt. Tänne on pitkä matka.
Niin.
Lepäisit hieman.
Loistavaa.
Meidän keskustelumme ei sovi lasten korville.
Tiedätkö, miksi tulin?
Tiedän.
Isäni Henok kertoi ennen kuolemaansa, että jonain päivänä,
jos ihminen jatkaa tuhojaan,
Luoja hävittää maailman.
Näkemäni on siis totta?
Kaikki elämä tuhoutuu ihmisen tekojen vuoksi?
Eikö sitä voi välttää?
Sinun on luotettava siihen, että hän puhuu ymmärrettävästi.
Joten sano sinä.
Voiko tätä tuhoa estää?
Ei.
Hän lähetti minut tänne.
Miksi, jos mitään ei ole tehtävissä?
Ehkä hän vain lähetti sinut juomaan kupillisen teetä vanhan miehen kanssa.
Näitkö vain sen?
Tuhon liekit tässä paikassa?
Ei, ei tulta.
- Vettä. - Vettä?
Isäni puhui tulesta.
Näin vettä. Veden aiheuttaman kuoleman.
Näin kuoleman.
Ja näin uuden elämän.
On muutakin, isoisä.
Jotain, mitä minun täytyy tehdä. Tiedän sen.
En vain nähnyt, mitä se on.
Uusi elämä.
Kenties sinun on nähtävä lisää.
Eikö hän lähettänytkin sinut juomaan teetä vanhuksen kanssa?
Lääke maistuu aina pahalta.
Hän oli ainut, joka liikkui.
Oliko hän pahasti loukkaantunut?
Hänellä oli suuri haava vatsassaan.
Äiti auttoi häntä, ja minä pitelin kädestä.
Hänellä oli varmasti turvallinen olo.
No?
Tuli nielee kaiken.
Vesi puhdistaa.
Se erottaa saastaiset puhtaista. Paheelliset viattomista.
Sekä pohjaan vajoavat pintaan nousevista.
Hän tuhoaa kaiken
vain aloittaakseen alusta.
Oletko varma?
Olen.
Myrskyä ei voi pysäyttää. Mutta siitä voi selvitä.
Niin.
Saatat tarvita tätä.
Se on siemen.
Ensimmäisestä puutarhasta.
Eedenistä.
Muista,
että hän valitsi sinut syystä.
Et saa minua kiinni!
Isä!
Isoisäni elää.
Hän auttoi ymmärtämään tehtävämme.
Ihmisiä rangaistaan siitä, mitä he tekivät maailmalle.
Se tietää tuhoa.
Se tietää murhenäytelmää.
Meidän perheemme on valittu tärkeään tehtävään.
Meidät on valittu pelastamaan viattomat.
Viattomat?
Eläimet.
Miksi ne ovat viattomia?
Koska ne elävät yhä samoin kuin Eedenissä.
Niin.
Niitä pitää pelastaa riittävästi, jotta ne voivat aloittaa alusta.
Mutta entä me?
Luulen, että mekin voimme aloittaa alusta.
Voimme aloittaa alusta uudessa, paremmassa maailmassa.
Mutta ensin
meidän täytyy rakentaa.
Rakentaa mitä?
Tulee suuri tulva.
Taivaan vedet kohtaavat maan vedet.
Rakennamme aluksen selvitäksemme myrskystä.
Rakennamme arkin.
Viekää petturi takaisin.
Hän on vanhuksen poika.
Seis!
Meillä on töitä. Auttakaa meitä.
Auttaa teitä?
Yritimme kerran auttaa kaltaisiasi.
Ja menetimme vuoksenne kaiken!
Ette kaikkea.
Voimme pelastaa sen, mikä on jäljellä. Voimme palvella taas häntä.
Senkin katala käärme!
Luoja.
Lapset!
Mitä tämä on?
Tämä...
Tämä on meidän arkkimme.
Me autamme tätä miestä.
Ei!
Seem.
Odota.
Ole kiltti.
Koskeeko siihen vielä?
Haam!
Seem!
Hänellä ei ole ketään.
Tule.
Isä, näitkö ne?
Isä?
Kyllä, Jafet.
Se alkaa.
Oletko valmis?
Se nukkuu.
Varovasti.
Tuo on poika, ja tuo on tyttö.
Myrskyn jälkeen niistä tulee äiti ja isä.
Ja niiden poikaset levittäytyvät koko maailmaan.
Meidän on kohdeltava niitä hellävaroin
ja suojeltava niitä.
Jos jotain tapahtuu,
menehtyy pala luomistyötä ikuisiksi ajoiksi.
Nämä viattomat luontokappaleet ovat meidän hoivissamme.
Tehtävämme on huolehtia niistä.
Isä?
Kaikkia lintuja on kaksi.
Sinulla on äiti, Seemillä on Ila.
Mutta entä minä?
Entä Jafet?
Kuka meillä on?
Näitkö, miten hän teki metsän ja puut arkkia varten?
Kuinka hän lähetti linnut?
Eikö hän ole antanut kaiken, mitä tarvitsemme?
Äiti!
Mitä nyt?
Käärmeitä!
- Tulevatko käärmeetkin? - Kyllä.
Kaikki ryömijät, matelijat ja luikertelijat.
Ei hätää.
Isä! Isä!
Älä pelkää.
Kukaan ei satuta tätä poikaa.
Mikä nimesi on?
- Haam. - Haam?
Minä olen Tubal-Kain.
Tunnetko minut?
Etkö tunne kuningastasi?
Isä sanoo, ettei Luojan puutarhassa voi olla kuningasta.
Haam, tule tänne.
Älä vie parasta soturiani.
Hän ei ole sinun.
Katso, kuinka hän pitelee asetta. Hän taitaa kuulua minulle.
Haam.
Jätä se.
- Hän lahjoitti sen. - Tee kuten käsken.
Kun kuulin puheita ihmeistä, jätin ne omaan arvoonsa.
Mutta kun näin omin silmin lintujen lentävän tänne,
minun oli tultava.
Täällä ei ole sinulle mitään.
Eikö?
Tämä kaikki kuuluu minulle.
Tämä maa. Tämä metsä.
Tuo teidän linnakkeenne.
Luulitko voivasi suojautua minulta tuon avulla?
Se ei ole suoja sinua vastaan.
Mikä se sitten on?
Arkki
viattomia varten,
kun Luoja lähettää vedenpaisumuksen pyyhkimään pahan maailmasta.
Luoja ei välitä tästä maailmasta.
Hänestä ei ole kuulunut sitten Kainin merkitsemisen.
Me olemme yksin.
Orpolapsia,
kirottuja raatamaan otsa hiessä elääksemme.
Teen takuulla kaiken voitavani sen eteen.
Otan takuulla kaiken, minkä haluan.
Olemmeko me tavanneet?
Olen Lemekin poika!
Kahdeksas polvi Setistä.
Palatkaa Kainin kaupunkeihin!
Tietäkää, että meidät kaikki on tuomittu!
Minulla on takanani lauma miehiä, ja sinä uhmaat minua yksin?
En ole yksin.
Ottakaa lapset!
Älkää pelätkö, miehet!
Pysykää paikoillanne!
Pysykää rivissä!
Ovatko hänen kätyrinsä puolellasi?
Tapahtuuko ihmeitä? Vedenpaisumusko?
Ehkä olet oikeassa.
Ehkä paratiisista karkottaminen ei riittänyt.
Ehkä hän palaa tekemään meistä selvää.
Jos niin tapahtuu,
minä selviän myrskystä sinun aluksellasi.
Sinun kaltaisillesi ei ole pelastusta.
Sinun aikasi on ohi.
- Maa kuolee. - Haam.
- Kaupungit ovat mennyttä. - Älä kuuntele häntä.
Minun kansani seuraa minua.
Ja heidän perässään tulee muita!
En pelkää ihmeitä, Lemekin poika!
Jos käännät selkäsi näille muutamille,
palaan legioonien kera!
Perääntykää.
Isä?
Tuleeko heitä niin suuri joukko?
Kaikki on saatava valmiiksi pian.
Mitä pikemmin hän lähettää sateet sitä parempi.
Siihen asti on turvallisempaa pysyä sisällä.
Me taomme.
Ensin aseita, sitten miehiä.
Ruokkikaa vain ne, jotka taistelevat.
Aseistakaa heidät, kouluttakaa heidät,
eikä ole mitään, mihin he eivät pystyisi.
Armeijan avulla voimme murskata ne jättiläiset.
Meillä on nälkä!
- Antakaa ruokaa. - Lapsemme nääntyvät nälkään.
Auttakaa meitä!
Antakaa meidän mennä!
Meillä on nälkä!
Tulenko myöhemmin?
Ei.
Hyökkäävätkö ne miehet päällemme?
Kun sateet alkavat.
Millaista siitä tulee?
Olen nähnyt sen mielessäni.
Sellaista määrää kuolleita
ei oikein voi sanoin kuvailla.
Kaiken loppu.
Alku. Kaiken alku.
Mikä on?
Sanoipa hän mitä vain, Seem välittää sinusta.
Seem tarvitsee naisen.
Oikean naisen.
Hänellä pitäisi olla perhe.
Minä en voi sitä antaa.
Enkä aio evätä sitä häneltä,
vaikka hän haluaisi.
En suostu siihen.
Sitä paitsi,
miksi Luoja haluaisi arkkiinsa hedelmättömän tytön?
Ila.
Kun otimme sinut mukaamme,
luulin, että olisit meille taakka.
Enkä halunnut tämän maailman turmelevan enää ketään.
Mutta olin väärässä.
Olet lahja.
Kallisarvoinen lahja.
Älä unohda, kuinka kallisarvoinen olet.
Tiedän, että aiot etsiä vaimot Haamille ja Jafetille.
- Etsisit myös Seemille. - Ila.
Minne luulet meneväsi?
Älkää viekö lastani!
Päästäkää heidät!
Valitan, meidän täytyy syödä!
Älä vie lastani! Ei!
Älä vie lastani! Pysäyttäkää hänet!
Päästäkää heidät!
Ei!
Älä rimpuile! Päästään helpommalla.
Tule mukaani. Älä riuhdo!
Sinä! Sinä!
Minulla on kaksi tyttöä vaihtokaupaksi!
Ottakaa tytöt! Antakaa lihaa!
Anna se!
Mitä tapahtui?
Kaiken tämän pitäisi olla jo sisällä.
Myrsky lähestyy.
Missä vaimomme ovat?
Etkö kuullut, mitä sanoin?
Mutta milloin he tulevat?
Ei tule mitään vaimoja.
Mitä? Ei!
Sanoit, että Luoja antaa, mitä tarvitsemme.
- Auta veljeäsi. - Ei.
Et voi tehdä näin!
Miten minusta voi tulla mies?
Käskin auttaa veljeäsi.
Haluat, että pysyn lapsena!
En!
Pyydän sinua olemaan mies ja tekemään, mitä pitää tehdä.
Haam!
Mitä sinä teet, Nooa?
Pahuus ei ole vain heissä.
Se on meissä kaikissa.
Minä näin sen.
Ei.
Nooa.
Meissä on hyvyyttä.
Katso poikiamme.
Seemin uskollisuus. Jafetin kiltteys.
Haamin rehellisyys.
He ovat hyviä miehiä.
Heistä tulisi hyviä isiä.
Seem on halujensa sokaisema.
Haam on ahne.
Ja Jafet haluaa vain miellyttää.
Enkä minä ole sen parempi.
Entä sinä?
Onko mitään, hyvää tai pahaa, mitä et tekisi poikien tähden?
Me molemmat tappaisimme suojellaksemme lapsiamme.
Kyllä.
Emme ole sen parempia.
Olimme heikkoja ja itsekkäitä, kun pidimme itseämme erilaisina.
Teemme työt, hoidamme tehtävän loppuun
ja sitten kuolemme.
Samoin kuin muut.
He ovat lapsia!
Meidän lapsiamme!
Etkö osaa antaa armoa?
Armon aika on ohi.
Meidän rangaistuksemme alkaa.
Haam!
Isoisä?
Toitko minulle jotain?
Kylvikö Nooa antamani siemenen?
Kyllä.
Eikö koko metsässä ollut yhtään marjoja?
Seem lupasi minulle marjoja.
Olen pahoillani.
En tiennyt.
Harmillista.
Miksi tulit?
Nooan vuoksi.
Hän jättää poikamme yksin.
Seemillä on Ila, mutta hän on hedelmätön.
Muita vaimoja ei tule, joten ei lapsiakaan.
Oikeudenmukaisuus.
Luoja tuhoaa maailman, koska turmelimme sen.
Meidät pitää siis tuhota.
Ei. En voi uskoa, että tuo on totta.
Ei, kun katson lapsiani.
He haluavat vain rakkautta.
Eiväthän he muuta tarvitse ollakseen hyviä.
Kuka on hyvä? Kuka paha?
Mistä minä tietäisin, mikä on oikein?
Päätös on Nooan. Ei minun. Ei sinun.
Hän näyttää valintansa tehneen.
Et siis auta minua?
En tiedä, pystyisinkö edes.
Jos yrittäisin, se voisi aiheuttaa tuskaa ja jopa murhenäytelmän.
Ja lopulta päätös kuuluisi kuitenkin Nooalle.
Sitäkö sinä toivot?
Haluan poikieni saavan lapsia. Haluan, että he ovat onnellisia.
En siedä ajatusta, että he kuolevat yksin.
Pois tieltä! Me tulemme tästä!
Ole kiltti!
Mene pois!
Ei. Ei...
Ei hätää. En satuta sinua.
Minulla on ruokaa.
Ole hyvä.
Mitä haluat?
En mitään.
Oletko yksin?
Olen.
Entä sinä?
Voin auttaa sinut pois täältä.
Ei.
Sitten jään vähäksi aikaa.
Sopiiko se?
Nimeni on Na'el.
Seem!
Hae heidät takaisin.
Ole varovainen.
Haam?
Älä pelkää, lapsenlapsi.
Älä pelkää.
Isoisä?
Niin.
Mitä teet täällä?
Etsin marjoja. Himoitsen niitä.
Auta minua.
Näköni on huonontunut.
Minun pitää löytää Haam.
Ehdit myöhemminkin.
Tule tänne.
Tule.
Tule auttamaan.
Niitä on täällä jossain.
Täällä jossain on marjoja.
Tiedän sen.
Täällä ei ole mitään.
- Vien sinut Nooan luo. - Ei.
Ei tarvitse. Mene sinä vain.
Mene.
Odota.
Olet viettänyt kymmenen vuotta perheeni kanssa.
Rakastatko heitä?
Seemiä? Ja Nooaa?
Hän pelasti henkeni.
Kasvatti minut.
Niin teki.
Niin.
Ja nyt olet kuin oma tytär hänelle.
Minun pojanpojantyttäreni.
Kymmenen vuotta kotini varjossa,
enkä ole koskaan siunannut sinua.
Saanko?
Haam! Ila!
Voit mennä nyt. Mene hänen luokseen.
Mene nyt.
Ila!
Meidän pitää palata...
Meidän on mentävä.
Meidän on mentävä. Tule. Heti!
Olen ihminen. Sinun kuvaksesi luotu.
Miksi et puhu kanssani?
Annan elämää.
Otan sen pois. Niin kuin sinä!
Olen kaltaisesi, eikö totta?
Puhu minulle.
Puhu minulle!
Se on alkanut!
Kuolema tulee taivaalta!
Tämän sateen
on tarkoitus huuhtoa meidät maan kamaralta.
Mutta olemme ihmisiä.
Me päätämme, elämmekö vai kuolemmeko.
Olemme ihmisiä!
Ja yhdessä ihmiset ovat voittamattomia!
Haluatteko elää?
Kyllä!
Tapetaan jättiläiset!
Tapetaan Nooa!
Vallataan arkki!
Kyllä!
Nooa!
Missä Haam on?
Irrota se!
Ei, ei!
Meidän täytyy päästä pois!
En jätä sinua!
Haam!
Isä, auta! Auta!
- Auta häntä! - Auta minua!
Auta, ole kiltti!
Auttakaa minua!
Auttakaa!
Ei!
Haam!
Samyaza!
Samyaza! Samyaza!
- Nooa! - Missä Haam on?
Haam on arkissa. Kiiruhda!
Juokse!
Haam.
Haam!
Nopeammin!
Eteenpäin!
Suojele äitiäsi. Suojele kaikkia.
Tietä!
Luojani,
anna anteeksi.
Luoja vie hänet kotiin.
Haam?
Seem, mene sisään.
Mene sisään.
He käyvät kiinni. Mene sisään!
Hyvästi, Aadamin poika.
Missä olet, poikani?
Haam!
Haam?
Ei hätää.
- Seem! - Isä!
Jafet, missä olet?
- Ila, olen täällä! - Isä!
Äiti, missä isä on?
Minä pyydän, Nooa.
Jotain täytyy olla tehtävissä.
Voimme heittää heille köysiä.
He eivät voi kaikki olla sotilaita.
He ovat vain ihmisiä. Ja täällä on tilaa.
Ei heille.
Pian kaikki tuntemamme on poissa.
Kakki, mitä luomistyöstä on jäljellä, on näiden seinien sisällä.
Ulkopuolella
on vain kaaoksen vedet.
Olette vihaisia.
Tuomitsette minut.
Kerron teille tarinan.
Ensimmäisen tarinan, jonka isäni kertoi minulle ja minä teille.
Alussa
ei ollut mitään.
Vain hiljaisuus ja loputon pimeys.
Mutta Jumalan henki lepatti
tyhjyyttä vasten kuiskaten: "Tulkoon valo."
Ja valo tuli.
Ja se oli hyvä.
Ensimmäinen päivä.
Ja muodoton valo alkoi hahmottua ja saada sisältöä.
Toinen päivä.
Maailmamme oli syntynyt.
Kaunis, hauras kotimme.
Suuri lämmittävä valo vaali sen päiviä.
Ja heikompi valo hallitsi öitä.
Ja tuli ilta. Ja aamu.
Uusi päivä.
Maailman vedet kokoontuivat yhteen,
ja niiden keskeltä tuli näkyviin kuivaa maata.
Niin meni toinen päivä.
Maa versoi kasveja.
Paksu vihreä peitto levittäytyi luomakunnan ylle.
Myös vedet kuhisivat elämää.
Syvyyden olentoja, joita ei enää ole.
Valtavia kalaparvia,
joista osa saattaa yhä uida näiden merten alla.
Ja pian taivas vilisi lintuja.
Ja tuli ilta.
Ja tuli aamu. Viides päivä.
Nyt maailma oli täynnä eläviä olentoja.
Kaikki ryömijät ja matelijat,
kaikki maan päällä astelevat eläimet.
Ja niin oli hyvä. Kaikki oli hyvää.
Oli valoa, ilmaa, vettä ja maata. Kaikki puhdasta ja turmeltumatonta.
Oli kasveja, kaloja, siivekkäitä ja maaeläimiä,
kuitakin lajiensa mukaan.
Kaikki osana kokonaisuutta. Kukin omalla paikallaan.
Kaikki oli tasapainossa. Se oli paratiisi.
Helmi Jumalan kämmenellä.
Sitten Jumala loi ihmisen. Ja hänen rinnalleen naisen.
Meidän kantaäitimme ja - isämme.
He saivat valita.
Seurata pimeyden houkutusta
tai pitäytyä valon siunauksessa.
Mutta he söivät kiellettyä hedelmää.
Heidän viattomuutensa loppui.
Ja siitä lähtien, 10 sukupolven ajan, on synti kulkenut kanssamme.
Veli veljeä vastaan.
Kansat kansoja vastaan.
Ihminen luomakuntaa vastaan.
Surmasimme toisiamme.
Tuhosimme maailman. Me teimme sen.
Ihminen teki sen.
Kaiken kauniin
ja kaiken hyvän
me löimme pirstaleiksi.
Nyt se alkaa alusta.
Ilma, vesi, maa, kasvit, kalat, linnut ja eläimet.
Paratiisi palaa jälleen.
Mutta tällä kertaa
siinä ei ole ihmisiä.
Jos astuisimme uudelleen puutarhaan,
tuhoaisimme sen taas.
Ei.
Luoja on meidät tuominnut.
Ihmiskunnan on loputtava.
Seem ja Ila,
te hautaatte äitinne ja minut.
Haam, sinä hautaat heidät.
Jafet saattaa sinut lepoon.
Sinä, Jafet,
olet viimeinen ihminen.
Aikanasi sinäkin palaat maan tomuun.
Luomakunta jää rauhaan, kauniina ja turvassa.
Olen pahoillani sen tytön puolesta.
Ja sinun puolestasi.
Mutta meille on annettu toiveitamme suurempi tehtävä.
Haam.
Nooa...
Tietääkö hän, että olen täällä?
- Tietääkö hän? - Ei, ei.
Miksi autat minua?
Oli eräs tyttö.
Yritin saada hänet mukaan.
Mutta isä jätti hänet kuolemaan.
Ja nyt haluat kostaa.
En.
Kyllä haluat.
Maata ei enää ole.
Kaikki tuolla on kuollut.
Sitä hän halusi.
Maailman ilman ihmistä.
Ymmärräthän sen?
Minä ymmärrän,
kuinka vaikeaa tämä on ollut sinulle
elämää kunnioittavana
ja lapsiaan rakastavana miehenä.
Olet ollut vahva.
Mutta se on tehty.
Nyt se on tehty.
Voit laskea taakkasi.
Nooa.
Kaikki on hyvin.
Jos isäsi löytäisi minut, saisin surmani.
Meidän on oltava valmiita, mutta olen liian heikko.
Mitä teet?
Minun on saatava voimani takaisin.
Eläimet ovat kallisarvoisia. Niitä on kaksi kutakin lajia.
Ja minua on vain yksi.
Mutta sade ja nämä ihmeet ovat niitä varten.
Niitäkö?
Isäsi täyttää laivan eläimillä lasten hukkuessa.
Hän halveksii sinua käskemällä palvelemaan niitä.
Ei.
Ne palvelevat meitä.
Siinä piilee ihmisen suuruus.
Kun Jumala oli luonut taivaan,
maan, meren ja tämän eläimen,
hän ei ollut tyytyväinen.
Hän tarvitsi jotain mahtavampaa.
Jotain, joka hallitsisi ja alistaisi maailmaa.
Siksi hän loi meidät omaksi kuvakseen.
Meidät.
Tämä on sinun maailmasi.
Tartu siihen.
Ila.
Isoisä.
Mitä se on?
Et ole sairas.
Mutta se on mahdotonta.
Mitä? Mitä nyt?
Nooa.
Se on hänen lapsenlapsensa.
Mikä hätänä?
- Isä. - Nooa.
Pyydämme siunaustasi.
En ymmärrä.
Odotan lasta.
Mahdotonta.
Olet hedelmätön.
Et voi tulla raskaaksi.
- Miten se on mahdollista? - Isoisä.
Pyysin isoisää...
Tekemään mitä?
Vastustamaan Luojaa?
Antamaan lapsillemme tulevaisuuden.
Antamaan ihmisille tulevaisuuden.
Ymmärrätkö yhtään, mitä olet tehnyt?
Kaikki ne kuolleet! Kaikki ne ihmiset!
Tyhjän takia.
Tiedätkö, mihin tämä pakottaa minut?
Ei!
Minä pyydän!
Pyydän!
En voi tehdä sitä! Sano, ettei minun tarvitse!
Minä pyydän.
Enkö ole tehnyt kaiken, minkä pyysit?
Eikö se riitä?
Miksi et vastaa?
Miksi?
En riko sinua vastaan.
Minä teen sen.
Isä?
Sade on loppunut.
Luoja hymyilee lapsellemme.
Sade loppui lapsenne vuoksi,
mutta hän ei hymyile.
Jos lapsi on poika,
hän ottaa Jafetin paikan viimeisenä ihmisenä.
Jos se on tyttö,
josta voi kasvaa äiti,
hänen on kuoltava.
Oletko hullu?
Se on minun lapseni!
Jos synnytät tytön,
minä riistän häneltä hengen heti syntymän jälkeen.
Äiti!
Lintu on palannut!
Ei mitään. Ei mutaa.
Ei mitään.
Meidän on silti mentävä.
Ila,
siellä ei ole mitään.
Tuolla ei ole mitään.
Kuinka pitkäksi aikaa teillä on ruokaa ja vettä? Viikoiksi?
- Kuukaudeksi? - Kuukaudeksi.
Odottakaa.
Odottakaa, että lintu löytää maata.
Jafet, lähetä se taas matkaan.
- Se ei jaksa. - Herätä toinen.
Ota.
Herätä sellainen, joka löytää meille kodin.
Ei.
Me lähdemme tänään.
He kuolevat tuonne.
Eivät, jos jäävät.
Ja antavat sinun surmata lapsensa?
Nooa.
Nooa!
Minä tein tämän.
Minä sain tämän aikaan!
Ole kiltti!
Rankaise minua!
Rankaise minua, Nooa!
Ei heitä.
Ei lasta.
Ole kiltti.
Lasta ei rankaista.
Meitä kaikkia rankaistaan.
Meitä kaikkia.
En minä halua tehdä sitä.
Minun on pakko tehdä niin.
Se on tuskallista,
mutta se on oikein.
Oikein?
Miten?
Miten se on oikein?
Se on vauva, Nooa.
Jos pysyt päätöksessäsi,
menetät poikasi, menetät Ilan,
menetät minut.
Rakastan sinua, Nooa.
Olen seurannut sinua kaikkialle.
Kestänyt kaiken.
Olen antanut sinulle anteeksi.
Kun kaikki kuolivat, annoin sinulle anteeksi.
Olin valmis kuolemaan kanssasi.
Mutta tätä
en anna koskaan anteeksi.
Syntyipä poika tai tyttö, en anna anteeksi!
Ja sinä kuolet yksin. Et vain yksin vaan vihattuna!
Kaikki rakkaasi vihaavat sinua!
Se on oikein!
Se on oikein.
On aika.
Tuo hänet tuolta.
Yksi isku riittää.
Varan vuoksi.
En tiedä, pystynkö tähän.
Hän tappoi naisesi.
Nyt hän aikoo tappaa veljesi esikoisen.
Sitäkö tahdot?
Tahdotko siskosi kuolevan merillä?
Taivas ei miestä määrää.
Mies noudattaa omaa tahtoaan.
Kysyn siis sinulta,
oletko mies?
Hyvä.
Sillä jos olet mies,
voit tappaa.
Mutta hän ei seuraa minua.
Kiitos, Jafet.
Pidä huolta vauvasta.
Älä pelkää, äiti.
Me tapaamme uudessa maailmassa.
Isä.
Ei!
Kuinka saatoit?
Luulin, että olet hyvä ihminen.
Että Luoja valitsi sinut siksi.
Hän valitsi minut, koska tiesi, että täyttäisin tehtävän.
Siinä kaikki.
Äiti.
Lapsi syntyy.
Tule mukaani.
Kaikki on hyvin.
Jafet, pysy täällä.
Tule tänne sisälle.
Juuri noin.
Kaikki on hyvin. Olet turvassa täällä.
Pidä se sisälläni.
Sinun lapsesi syntyy.
Lapsesi syntyy, Ila.
Älä mieti mitään muuta.
Isä! Ne ovat hereillä!
Ne syövät toisiaan!
- Eläimet. - Mitä?
Tule.
Tule!
Eivät ne voineet herätä ilman apua.
Minne päin?
Juuri noin.
Kainin jälkeläinen.
Minähän sanoin,
etten pelkää ihmeitä.
Juuri noin.
Vielä vähän.
Tyttö vai poika?
Mitä nyt?
Toinen vauva.
Kaksiko?
Kaksoset.
Kumpi se on?
Olen pahoillani.
Olen niin pahoillani.
Siskokset.
Ei.
Ei!
Hän ei koske tyttäriimme.
Ei! Seem!
Seem!
Sinut olisi pitänyt tappaa isäsi kanssa.
Nyt tämä taistelu käydään loppuun!
Ihmiskunnan pahuudet eivät elä uudessa Eedenissä.
Jätä meidät rauhaan!
Hän on minun!
Arkki, eläimet ja kaikki naisesi ovat nyt minun.
Rakennan uuden maailman omaksi kuvakseni!
Nyt olet mies.
Luoja ei ole antanut meille anteeksi.
Hänen nimensä oli Na'el.
Hän oli viaton.
Hän oli hyvä.
Se on poika.
- Se on poika. - Siirry.
Se on poika.
Missä hän on?
Ei. Ei.
Et saa.
He ovat ihania.
He?
Et voi tappaa kahta.
Hän antoi, mitä tarvitsimme.
Ei. Ei!
Et voi!
Ei!
Nooa!
Ila!
Nooa.
Pyydän.
Nämä ovat lapseni.
Sinun lapsenlapsesi.
Minua ei pysäytetä.
Tiedän, mutta he itkevät.
Älä anna heidän kuolla itkien.
Anna minun tyynnyttää heidät.
Anna heidän rauhoittua.
Ylhäällä loistaa kuu
Puut yhteen kietoutuu
Isäsi odottaa sinua
Kietoakseen sinut siipiensä suojaan
Kuiskiakseen sinut uneen
Kietoakseen sinut
Lämpimään syleilyyn
Kunnes öinen taivas murtuu
Isäsi on parantava tuuli
Joka kuiskii sinut uneen
Ja untas valvoo
Kuiskien
Sinun ei tarvitse nähdä tätä.
Minä pitelen heitä.
Tee se nopeasti.
Tee se nopeasti!
En voi tehdä tätä.
Ei hätää.
Peitä silmäsi, Jafet.
- Haam? - Hän on täällä.
Sinun ei tarvitse lähteä.
En kuulu tänne.
Oli miten oli,
olen iloinen, että uusi ihmiskunta alkaa sinusta.
Ehkä opimme olemaan hyväsydämisiä.
Tuleeko hän takaisin?
Joitakin tekoja ei voi korjata.
Minun on saatava tietää...
Miksi säästit heidän henkensä?
Katsoin niitä kahta pientä tyttöä,
ja sydämessäni oli pelkkää rakkautta.
Miksi sitten olet yksin?
Miksi elät erossa perheestäsi?
Koska rikoin Luojaa vastaan.
Ja kaikkia teitä vastaan.
Rikoitko?
Hän valitsi sinut syystä.
Hän näytti sinulle ihmisen pahuuden tietäen, ettet kääntäisi katsettasi.
Mutta näit myös hyvyyttä.
Valinta oli sinun käsissäsi, koska Luoja tahtoi niin.
Hän pyysi sinua päättämään, olimmeko pelastuksen arvoisia.
Ja sinä valitsit armon.
Valitsit rakkauden.
Hän antoi meille toisen mahdollisuuden.
Ole isä.
Ole isoisä.
Auta meitä toimimaan paremmin.
Auta meitä aloittamaan alusta.
Luoja loi Aadamin omaksi kuvakseen
ja antoi maailman hänen hoiviinsa.
Se esikoisoikeus
siirtyi meille.
Minun isälleni, minulle, minun pojilleni,
Seemille,
Jafetille
ja Haamille.
Se esikoisoikeus siirtyy nyt teille,
meidän lapsenlapsillemme.
Tämä on teidän työnne,
teidän vastuullanne.
Täten sanon teille,
olkaa hedelmälliset ja lisääntykää
ja täyttäkää maa.
Finnish